Vad är rättvisa?
Försök att föreställa dig det som en mekanism av regler och procedurer
för att upptäcka sanningen om ett brott.
Vem begick det, hur, när och varför.
Vi var inte där.
Endast spår kvarstår, och ofta är de få.
Mitt jobb är att utvärdera dem,
med endast fakta i åtanke och utan hänsyn till annat,
för att inte påverkas av mer än det slutliga ändamålet:
Sanningen.
Sanningen är att här, idag,
mellan kl. 10,30-10,45, begicks ett brott.
När jag kom hit, tog jag vittnesmål från er lärare, Daniela,
som sa att offret heter Giorgia.
- Vem av er är Giorgia? - Det är jag.
Vill du berätta vad som hände på rasten?
Nån tjuvade min penna, den gröna.
Rätt ord är "stal".
Vet du vem tjuven är?
Är du polis?
Nej, jag är åklagare. Jag jobbar med polisen.
- Vad betyder det? - Jag övervakar deras arbete.
Förstod ni?
Jag övervakar utredningarna.
I ditt fall hade jag skickat polisen
att leta efter vittnen eller ledtrådar.
Så kan polisen komma tillbaka till mig
och säga att nån här kan vara den skyldige.
Vad heter du?
- Matteo. - Matteo vad?
Vinci.
Nåväl, herr Vinci.
Varför finns det spår av grönt bläck på din hand?
Han har en grön penna som jag får låna.
Är du hans advokat?
Hon lurade dig, Camilla.
Så, det är så det funkar.
Polisen kommer för att leta i ditt pennfodral, din ryggsäck…
Kanske hittar de stöldgods, kanske inte.
Under tiden följer du med till mitt kontor
och jag förhör dig, lyssnar på dig.
Iakttar dig. Ibland är det allt som krävs,
för det handlar inte om vad man säger.
Utan om hur man säger det.
Ditt sätt att andas, röra ögonen, röra händerna…
Matteo, jag märker om du ljuger.
Stal du Giorgias penna?
Nej, det var inte jag.
Jo, jag stal Giorgias penna.
Förlåt.
Förlåt, Giorgia.
Ja?
Okej, jag kommer.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
PROCESSEN
Men du vet... Jag ogillar att jogga.
Det ska inte vara bra för ryggen.
Tror du på det?
Men du gör det ofta, va? Jag ser det
Du är väl vältränad?
Andreoli, var jobbade du tidigare?
På järnvägspolisen.
Hur hamnade du på åklagarmyndigheten?
Jag hamnade här för...
Okej, jag ska berätta.
Så vi får det undanstökat.
Jag har kontakter.
-De Luca. - Vi väntade på dig.
-Rättsläkaren? - Där borta.
Vem hittade kroppen?
En tjuvskytt.
Hur är den nya killen?
Vi pratar inte om det.
-Joggade du? - Ja.
Jag har läst att det är dåligt för ryggen.
-God morgon. - God morgon.
Vi är klara.
Okej, vi tar henne därifrån.
Fortsätt.
Hon har legat i vattnet minst en dag.
5 MARS, 2018
Hej.
- Hej. - Hej, älskling.
Jag kunde inte komma tidigare. Förlåt.
Ingen fara.
Jag lämnade nycklarna på hyllan.
Så du ska åka snart?
Om tio dagar.
Har du redan hittat bostad?
Ja. Ja, de gav mig en lägenhet i Tribeca.
Wow.
Med den här, har jag allt.
Min advokat ringer dig på måndag.
Du kom i andra hand.
Det hade funkat för mig, men det fanns ingen andra hand.
- Det fanns en, och den var inte för mig. - Du har rätt.
Vad är det här? Ditt sätt att be om ursäkt?
Nej.
Jag undrar om det är för sent.
För vad?
Att följa med dig.
Är det för sent?
Vad fan säger du?
Är du uppriktig nu?
Ja.
Släpp mig, snälla.
Släpp mig.
Du är en bitch.
- Jag hatar advokater. - Det menar du inte.
Är du säker?
Vill du verkligen sluta?
Tror du inte på det?
Jag vet inte. Det låter inte likt dig.
Du svarade inte.
Och du vänder mig ryggen.
Du gör mig förbannad! Du gör mig...
- Jag menar allvar. - Jag med.
Angelica Petroni, 17 år.
Föräldrarna identifierade henne igår.
Maurizio och Paola äger en elektronisk cigarett-butik i Cesole.
Mamman blev sjuk och lämnar inte huset.
Vi borde göra oss av med honom direkt.
Så hon dog natten mellan den tredje och fjärde?
Troligen. Flickan hade inte kommit hem kvällen innan.
- God morgon. - Hej.
- God morgon. - Tack.
Vi väntar på obduktionen.
Vet vi var flickan var, natten den tredje?
Nej. Vi vet inget än.
- Här. - Tack.
Varsågod.
Men jag vill att nån annan tar det.
Hurså?
Jag tar tjänstledigt i ett år.
Kan du upprepa det där?
Vet du att du kan bli omplacerad?
Jag vet.
Och var hittar jag nån som du?
Jag är ledsen att mista dig.
- Och inte bara för att jag behöver dig. - Jag beklagar också.
Okej.
Jag överlämnar utredningen till första tillgängliga ersättaren.
Så hittar jag ett sätt att få dig tillbaka efter mammaledigheten.
Nej, men jag är inte gravid. Det är...
- Jag vill inte ha barn. - Jag har också varit där.
Giovanni har ombetts åka till New York, till Whitney-muséet
för ett projekt om europeisk modern konst,
- och jag följer med honom. - Inte illa.
Jag vill bara ha lite tid åt oss.
Vad ska du göra i New York?
Jag vet inte.
Jag kommer på nåt.
Beslutet har gjort dig gott. Du har en annan uppsyn.
Tack, Fabrizia.
Elena.
Åk och prata med föräldrarna.
Jag vet att du har annat i tankarna, men jag behöver dina ögon.
Okej.
- Där är hon. - Är det hon?
Ja, det är hon.
Fru åklagare.
Åklagare Guerra, är du ansvarig för fallet?
- Förlåt. - Kan du ge oss ett uttalande?
Ett uttalande till pressen, snälla.
Ursäkta, åklagaren får inte
göra nåt uttalande just nu.
Ni blir informerade i sinom tid, tack.
I början var det en lättnad när de sa att offret hade en tatuering.
Så, det var ännu värre efteråt.
Visste du inte att Angelica hade en tatuering?
Nej.
När gick hon den 3 mars?
Runt kl. 19,00, tror jag.
Hon jobbade på ett event på Palazzo Te.
- Vad gjorde hon? - Hon var värdinnan.
Jag gillade det aldrig.
Hon skulle bara tänka på skolan.
Men hon var envis, ville tjäna sina egna pengar.
Vet du om hon hade problem eller inte var omtyckt i skolan?
Nej.
Nej, jag vet inte.
Hon sa inte så mycket.
När du var 17, berättade du allt för dina föräldrar?
Nej, inte allt.
Säg det inte.
Jag känner nog inte ens min son.
Herr Petroni, hade Angelica en pojkvän?
Nej. Ingen.
Har du märkt några förändringar? Verkade hon konstig på sistone?
Nej.
Vad vill du?
Varför söker ni inte efter mördaren?
Får vi titta i hennes rum?
Varsågoda. Jag vill inte.
Det är bakom köket.
Var tysta. Min fru sover.
Ja.
Garderoben är till hälften en flickas,
till hälften en kvinnas.
Titta. Den 27 mars.
Hon var nästan 18 år gammal.
ANGELICA 18-ÅRSFEST
Vem lyssnar på cd-skivor numera?
Solutions.
Känner du till dem?
Nej, det står där.
Hon hade redan letat efter dem.
Jag vill ha hans skivor.
Vi beklagar sorgen. Förlåt om vi väckte dig.
Vi gjorde ett misstag. Vi borde inte ha sagt nåt.
Vad?
Jag ville så gärna ha det.
Och hon...
såg ut som en ängel som bebis.
Därför döpte vi henne till Angelica.
Hon tog ut det på oss.
Hon sa att vi var lögnare.
Hon pratade knappt med oss mer.
Hon ville hitta sina riktiga föräldrar.
Stackars hjärtat…
Var adopterade ni henne?
Här i Mantua, i Santa Caterina.
Ja, hon kom hit.
För en vecka sen.
Och du?
Du vet att du inte borde ha gjort det, eller hur?
Du är en lagens kvinna och vi vet att du har rätt.
Men du borde ha varit här
för att förstå hennes behov.
För att se hur viktigt det var för henne att veta vilka hennes föräldrar var.
Om du hade sett henne i ögonen
hade du förstått att medlidande också har sina lagar.
Det var fadern som gav henne till oss.
Hans namn är det enda vi har,
det enda jag kunde ge Angelica. Stefano Lanzoni.
Så? Vad tror du?
Kan föräldrarna vara ett spår?
Hon har övergivits av okända personer.
Jag börjar gilla det här jobbet.
Hej.
Jag skulle just ringa dig.
Hur fick du veta att det var hon?
Födelsedatumet. Sen gick jag till institutet.
Kom hon till dig?
När?
För tre dagar sedan.
Och vad sa hon?
Hon sa:
"Hej. Jag heter Angelica och jag är din dotter."
Och hon sa att...
det tog henne fem dagar att bestämma sig för att träffa mig.
Att hon var i knipa, men... hon ville inte berätta varför.
Att hon kände sig ensam.
Och sen frågade hon varför vi övergav henne.
Och?
Jag sa sanningen.
Hon ställde en massa frågor.
Jag undrar vem hon tar efter!
Sa du vem jag var?
Hon ville träffa dig.
Hon hade kommit till dig.
Hurdana är de?
Adoptivföräldrarna.
- De är normala människor. - Är de inblandade?
Nej. Nej, de är förkrossade. Jag tror inte det.
Kvällen jag lämnade henne där...
Det var ett ögonblick innan hon gick in…
Jag gjorde nästan nåt.
Jag tänker på det ständigt.
Hon kanske hade levt nu.
Vi kan inget göra nu.
Du kan göra en sak.
Ta reda på vilket odjur som dödade henne och lås in honom.
Nej, jag hade redan bett om att ersättas och än mer nu...
- Varför? - Vadå, "varför"?
- Det är ju olagligt. - Är det ditt problem?
Det är viktigt för mig.
Jag kan inte leda utredningen.
Kan du inte eller vill du inte?
- Vänta. - Jag åker om några dagar.
Jag borde inte ha gått hit.
Du och jag kan inte träffas mer eller talas vid. Okej?
Hon dog natten mellan den 3 och 4 mars,
mellan midnatt och kl. 06,00.
Det fanns inget vatten i lungorna. Dödsorsaken är ögonskadan
orsakad av ett tunt, spetsigt föremål som genomträngde ögat
krossade ögonhålan och nådde hjärnan.
En kniv?
Det finns inget snitt. Kanske en ishake eller en skruvmejsel.
Medan hematom, den brutna näsan
och den tudelade läppen tyder på en kamp före döden.
- Är det allt? - Nej.
Hon var gravid i sjätte veckan.
Det går inte att spåra fadern.
Foster-DNA kan endast analyseras med säkerhet från vecka tio.
Skicka läkarrapporten till mitt kontor. Jag stannar här en stund.
Visst.
- Ja? - Åklagaren, vi har nyheter.
Jag väntar på dig på kontoret.
Fabrizia.
Claudio Cavalleri, f.d. ledare för Solutions.
Nio samtal med Angelica Petroni mellan oktober och november.
Det visar att de kände varandra.
Kl. 19,20 den 3 mars, befann sig Cavalleris och Petronis mobiler
inom samma räckvidd i Viale Piave-området.
- De kanske träffades. - Var hon värdinna på Palazzo Te?
Ja, på en välgörenhetsfest.
Jag vet bara att hennes skoter är kvar där,
och att hon gick vid midnatt och inte kom tillbaka,
fast hon var tvungen att stanna till kl. 02,00.
De Luca har pratat med managern och de förhör de andra tjejerna.
Men vänta... Titta på telefonlistorna.
Cavalleri slår av sin mobil kl. 21,57
och slår på den igen nästa morgon kl. 06,06.
En lucka på åtta timmar.
Vet du vem Cavalleri är?
En man som gifte sig med rätt kvinna.
Linda Monaco, dotter till Gabriele Monaco.
Här. Igår invigde han en park som alla är överlyckliga för,
även borgmästaren.
Kanske för att Monaco fick honom vald?
Adoptivföräldrarna vet inget.
Klasskamraterna har förhörts av polisen. De vet inget.
Det tar minst två veckor att hitta alla gäster.
Vi har inte sms-utdragen för telebolaget
tar tid på sig. Vi vet inte var hon dödades.
Mordvapnet finns antagligen i vattnet tillsammans med Angelicas mobil.
Samma vatten har tagit bort alla spår från kroppen och kläderna.
Det enda vi har är det här.
Hon tatuerade sig med Cavalleris bandlogga.
Jag säger inte att det var han, men han måste förhöras.
Jag håller med. Jag ber Caputo vara diskret.
Han är din ersättare.
Vad är det?
Jag vill fortsätta.
Men du skulle väl åka?
Jag avslutar innan dess. Jag klarar det.
Se upp, då. Du vet vilka advokater Monacos har råd med.
Seger, nederlag. Ett nederlag som idag är en seger.
Vi väntade oss 18 år i första instansen.
- Ja. - Hur många är det nu?
- Tolv. - Tolv.
Och eftersom, inte enligt oss,
för vi avstår från synpunkter,
- Alltid. - men enligt bevisen,
är vår klient skyldig som synden. Han ska bara kyssa marken.
Efter att ha kysst mina händer. Förresten, de kan du också göra.
Mycket bra.
Men 12 år är mycket, advokaten. Han var desperat, va?
Desperat? Och vad fan är det? Ett humör?
Bryr du dig om klienternas humör? Nej!
- Nej. - Nej!
Du gör ditt bästa och går vidare.
När en rättegång är över, tar du nästa.
Så länge du får betalt.
Vad fan gör de här?
Titta inte.
Jag vet inte om du klarar det. Advokaten!
Fan! Helvete…
Ser du? Ditt skitsnack fick mig till en olycka.
Öppna handskfacket. Där ligger pappren...
Du är galen! Du körde mot enkelriktat.
- Hoppa ur den jävla bilen. - Hon pratar med dig. Gå!
- Ska jag ordna det? - Ja. Gå. Hej då!
Dumma barnungar.
- Hej, Claudio. - Var är du?
- Jag kommer. Ja. - Skynda på.
God morgon, damer. Hur mår ni? Är allt okej?
Bra. Hur mår du? Allt bra?
Allt är bra. Tack. Vi ses.
Linda.
Ruggero.
Grattis.
Tack. Pappa, minns du Ruggero?
Hur mår du?
Jag pratade just om dig med din partner.
Jaha, Arrigoni. Hej.
Så, du tog dig hit?
Du missade tårtan. Min älskling.
Okej, jag stjäl honom en sekund. Kom.
Ursäkta mig.
- Var fan var du? - En av oss jobbar för levebrödet.
Vad är det?
Jag sitter i skiten.
Känner du den döda flickan?
- Hon i kanalen. - Jag vet!
Jag kände henne.
Aj.
Jag träffade henne på ett event, vi pratade några gånger,
och nu har åklagaren kallat in mig imorgon.
Vem är hon?
Elena Guerra.
- Känner du henne? - Jag har hört talas om henne. Hon är tuff.
Om Linda får veta, är jag körd.
Vi skjuter upp Linda-problemet. Låt oss fundera på nåt annat.
- På vad? - På att förbereda dig.
På mitt kontor.
Kom igen. Vi tänker på det sen.
Vad svarar du på frågan om du kände henne?
Ytligt.
- Hur många gånger har du träffat henne? - Tre-fyra gånger kanske.
Finns det vittnen till mötena?
- Nej. - Låt oss säga två gånger.
Första gången, jobbade hon.
Hon föll för mig direkt.
Sen träffades vi igen på en fest.
Vi pratade om mitt band.
- Hon visste vem jag var. - Och sen?
Sen gav jag henne en cd av mitt gamla band.
Med din autograf på?
- Nej, nej. - Nämn det inte, då.
Knullade du henne?
- Nej. - Det är därför du är paranoid.
Du knullade en minderårig.
Vi har varit vänner i 20 år.
Glöm det jag hade sagt som vän.
Men att du har lurat Linda så här...
- Så predikar du för mig. - Nej. Jag är din advokat.
Så länge du betalar mig.
Kom igen, jag skojar.
Jag såg bilderna. Hon var en röv.
Finns det bevis de kan ha upptäckt?
Har du varit på hotellet? Finns det mejl, chattar, foton och sånt?
Nej, jag var försiktig.
Då behöver hon inte lägga sig i dina affärer.
Titta på mig.
Det var inget sex inblandat.
Säg om det.
- Åklagaren, han har redan svarat. - Var fanns du kvällen den 3 mars?
Hemma, med min fru.
Jag hade varit i Milano och träffat vänner.
Min telefon stängdes av kl. 22,00. Jag vaknade kl. 06,00.
Jag märkte att telefonen var av och laddade den.
- Den stängde av. - Den stängde av.
- Visste du att Angelica var gravid? - Nej.
Var du pappan?
Nej, för fan!
Hon kommer att pressa dig.
Du förstår inte hur det är förrän du är där.
Du måste bara göra en sak.
Jag ska prata med många de närmaste dagarna.
Alla som kände Angelica. Hennes vänner. Hon kanske förde dagbok.
Förneka alltid.
Om jag får veta att du ljög för mig, blir det ännu värre.
Jag får reda på det. Det är upp till dig.
Hur säger jag att det inte var jag?
Angelica var rädd för nån annan.
Hon sa att nån följde efter henne.
- Vem? - Jag vet inte.
- Men var? När? - Det vet jag inte.
Du vet inte.
Nåväl. Om det är allt, så.
Vi går.
Åklagare Guerra.
- Advokaten. - Hej då.
Hon ringer Linda för att få bekräftelse.
Ni var väl tillsammans den tredje?
Lyssna på mig!
Du är min advokat. Gör ditt jobb, förstör inte för mig!
Vet du varför jag ringde dig?
Ja. Jag pratade med min man.
Exakt vad sa han till dig?
Att du är övertygad om att han knullade tjejen.
Förnekade han det för dig med?
Ja, det har aldrig varit nåt mellan dem.
Tror du på det?
Säg det du.
Det är du som leder utredningen.
Du kanske vet nåt jag inte vet.
Claudio säger att han var med dig kvällen mellan den 3-4 mars.
Bekräftar du det?
Även om jag hatar honom just nu...
Jag ljuger inte åt honom.
- Andreoli, du kan gå, tack. - Ja.
Du kan tända en cigarett om du vill.
Tack.
Nej, tack. Jag har slutat.
Jag känner mig mer bekväm här, på en åklagares kontor,
än i mitt eget hem. Är det inte tragiskt?
Jag också, med Giovanni.
Krisen kom... och gick.
Men jag tror inte att min passerar.
Du tror väl också det?
Att din man och Angelica Petroni hade ett förhållande.
Tänk om jag gör det?
Han dödade henne inte.
Han skulle aldrig kunna göra det.
Poängen nu är inte vad Claudio är kapabel till.
- Utan vad du är kapabel till. - Förlåt?
Jag vet vad jag skulle göra om min man begick ett hemskt brott.
Jag skulle inte ljuga åt honom.
Du då, Linda. Vad vill du göra för kärlek?
Angelica Petroni var 17 år.
Det är över.
Det enda vi kan göra är att ta reda på vem som dödade henne.
När vi hittade henne, var hon i ynkligt skick.
Halvnaken…
full av sår.
Kroppen har släpats av strömmen i timmar.
Slagen som...
vilken gren som helst.
Och hon hade ett hål för ögat.
Ett svart hål.
Sjutton år.
Claudio var inte med mig.
Tack.
PALAZZO D'ARCO KL. 20,00 GIO
De trodde att människans öde var skrivet i stjärnorna.
Kan du tro det?
- Jag tror inte på det. - Inte jag heller.
Men inför de här freskomålningarna…
Jag vet inte. De får mig att tänka om.
Du tog aldrig hit mig.
Jag väntade på rätt tillfälle.
- Nåt speciellt. - Som idag?
Zodiakrummet är min favoritplats här i Mantua.
Det är ett fint sätt att ta farväl av stan.
Ikväll öppnade de muséet särskilt för oss.
Lite auktoritetsmissbruk, men…
För framtiden.
- Är du orolig? - Nej.
Inte?
Du ordnade den här vackra grejen och jag är utslagen.
- Så trevligt. - Hördu.
Nej, det är okej.
- Bra. - Vad står på menyn?
Är kinesisk mat okej?
Det är perfekt.
- Kom igen, svara. - Det här är röstbrevlådan.
Problem?
Vad tror du?
Linda har grävt graven, jag måste fixa det och skitstöveln svarar inte.
Ja, Claudio Monaco.
Cavalleri.
Det är ett sånt äktenskap där mannen tar fruns efternamn.
Det här är bra.
- Ursäkta, men jag måste träffa honom. - Titta här först.
Din vän var inblandad i en eskortring med Petroni.
Nån fick reda på det.
Numret du har ringt kan inte nås för närvarande.
Han lämnade det här.
Fick du ut nyheterna?
Du hörde om eskortringen
och slängde lera på den misstänkte. Jobbar du så?
- Lugna dig. - Hur vågar du?
Claudio skrev var han var natten den tredje.
Med entreprenör Michele Galli och fem tjejer.
Han ljög för att inte få skulden för ett annat brott.
Gå in!
Claudio Cavalleris alibi är nu bekräftat.
Han lämnade en skriftlig bekännelse innan han tog sitt liv.
Bland eskortfirmans klienter finns personer från Mantuas societet.
Staden skakas av skandalen.
MONACORESIDENSET
- Fru Monaco, på fotot... - Fru Monaco!
Ja, Fabrizia?
Ja, Caputo gav mig eskorternas förteckningar.
Jag kanske kan hitta nåt användbart här.
Jag vet, men jag slutar inte.
Okej, hej då.
Angelica Petroni, 17, ett liv taget för tidigt.
Ett mysterium att lösas,
mot bakgrund av en hemsk historia om barnprostitution.
Du slutar inte?
Bra att veta.
- Du bad aldrig om ersättare? - Jag bad om det.
Du är bra på andras lögner, men de egna...
Flyget går...
om tre dagar, kl. 23,10. Jag tar in på hotell.
Michela, jag läste uttalandet du gav till min kollega.
Du rapporterade nåt som Angelica berättade i februari.
Kan du upprepa det?
Det är ingen stor grej. Vi åt middag i centrum och...
Angelica började berätta
att kvällen innan hade nån spionerat på henne,
och följt henne hem med bil.
Jag sa att hon var paranoid.
En klient måste ha blivit besatt av henne.
Det händer. Det är ingen stor grej.
Och minns du när ni åt middag?
Ja. Det var på Alla hjärtans dag, och vi gick ut ensamma.
Den här videon är från 13 februari.
Cavalleri sa att en man följde Angelica Petroni.
Jag trodde att han ljög, men...
jag hade fel.
Vi rekonstruerade vägen från centrum i Mantua
till Angelica Petronis hus,
och såg filmerna från alla övervakningskameror
placerade längs vägen.
Angelicas skoter…
Och din bil.
Scrolla vidare.
Det är kameran på en bank i Cesole.
300 meter från Petronis hus.
Här är Angelica igen och så bilen.
På mordkvällen var jag i Turin med en av mina anställda.
Vi åkte på eftermiddagen, kom hem dan efter.
Du kan kolla.
Vem anlitade dig att följa Angelica Petroni?
- Tystnad? - Hånar du honom?
Nej, låt oss söka.
På din klients kontor.
Vilket jag tror är fullt av konfidentiell information.
Som privatutredare jobbar du för viktiga företag,
så de kan nog bli arga.
Den informationen skyddas av tystnadsplikt.
Din, inte min.
Jag har ett mord här.
Ska jag finkamma dina konton eller underlättar du våra liv?
Du är rädd.
Varför?
Din klient skrämmer dig
mer än jag.
Vem betalade dig att följa Angelica Petroni?
Fru Monaco, vi möts igen.
Det är inget nöje.
Självklart kan jag prata,
men i närvaro av min advokat.
Jag kan vänta.
Åklagaren?
Du gör ett misstag.
Hon gav utredaren uppdraget
i början av januari, så hon har vetat i två månader
att hennes man var otrogen med Angelica.
Misstänker du henne?
Hon hade verkligen motiv.
- Advokaten. - God kväll.
Din pappa ringde mig.
Är du okej med min hjälp?
Få ut mig härifrån.
Kom ihåg att du också har rätt att tiga.
Jag är oskyldig.
Ska vi gå in?
GATE 14. SKA JAG VÄNTA PÅ DIG?
Jag kommer.
Okej. Ska vi börja?